Praėjusioje NEŽINOMI ŽMONĖS serijoje.
Jeigu tu ką nors padarysi Dženet, aš tave nužudysiu!
- Tai ne apsėdimas, tai... - Meilė?
Ei, žmonės! Turite pasižiūrėti į tai.
- Kažkas negerai. - Lavonmaišiai.
Šį kartą aš tikrai nemirsiu!
Mes žinome, kad jūs turite mano buvisą žmoną!
Pone, tuoj pat turite baigti.
Jeigu nebaigsite, aš iškviesiu apsaugą.
- Taigi Džo teisus. Mes mirsime. - Jūs nužudysite vieni kitus.
Visą laiką mes manome, kad priimame sprendimus.
Laisvos valios iliuzija.
Bet čia laisva valia neegzistuoja.
Aš noriu žinoti kur yra Dženet Kuper!
Kiekvienas iš mūsų, atsisusk vienas prieš kitą,
darys ką tik privalės,
kad tik išgyventų.
Darysi tai ko jie nori.
Stengiausi, ponia direktoria.
Manau suveikė.
Manau jie patikėjo tuo ką matė.
Grehamai.
Bent žinai kur eini?
Ne.
Nori žinoti?
Tu tik mano galvoje, Džo.
Kur eiti žinai ne ką geriau negu aš.
Manau, tai tiesa.
Bet mes abu žinome, kur tu buvai.
Visiška tiesa.
Sveika.
Ką tik baigiau įrengti vonią.
Žinai, turi labai daug kojinių.
Taip.
Kas negerai, Markai?
Vėl atmetė prašymus į darbą.
Net 64 atmetimai per 6 mėnesius.
Rekordas.
Na, tau tiesiog reikia toliau stengtis.
Pastoviai tai sakai.
Dieve.
Manau vėl reikės keisti gyvenamąją vietą.
Du metus rašyti knygą kurios vistiek niekas neskaitys.
Tai...
Tai niekam sveikatos neduos.
Tada, manau tau derėtų padaryti pertrauką.
Taip manai?
Taip, žinoma.
Aš...
Aš turiu idėją.
Taip?
Ji gana beprotiška.
Tipiškas Marko Kuperio bruožas.
Šiandien ryte buvau prieplaukoje.
Kalbėjau su vaikinu kuris skubiai nori parduoti jachtą.
36 pėdų aukščio.
Ką?
Ne... Aš pagalvojau... Jeigu parduosiu savo mašiną,
ir dalį daiktų, be kuriu įšsiversiu,
gal sugebėsiu ją įpirkti.
Na, nežinojau, kad moki būriuoti.
Aš ir nemoku.
Jis praves kelias nemokamas būriavimo pamokas.
Na... Skamba nuotykiais.
Taigi, ką pasakysi?
Manau, kad bus viena maža problema.
Gerai.
Aš nėščia, Markai.
Nėščia.
Taip, aš norėjau tau pasakyti...
Kada?
- Kaip? - Kaip?
Mes apie tai niekada nekalbėjome, Dženet.
- Aš žinau... - Mes paie tai niekada nekalbėjome!
Žinau, bet maniau, kad visgi būsi laimingas.
Na, tada klydai
Labai klydai!
Ponia Kuper, anksti atsikėlėte.
- Kur aš? - Jūs saugi. Grįžkite į savo palatą.
Ne, ne. Aš turiu... Turiu pasimatyti su savo dukterimi.
Taip, jūs su ja pasimatysite.
Apie jūsų dukterį pasikalbėsime kai grįžite į palatą.
Ne, ne. Paleiskite... Aš niekur neisiu...
Sesele!
Jūs tikrai turite grįžti į savo palatą, ponia Kuper, tikrai.
Man skauda. Ponia Kuper, viskas gerai. Dabar jūs saugi.
Kur, aš? "Siker Memorial", San Franciskas.
Aš daktaras Lemčenas.
Radome jūs 101 greitkelyje,
prieš keturias dienas.
Ne, ne!
Aš noriu namo! Noriu pamatyti savo dukterį!
Jūs su ja pasimatysite. Aš prižadu.
Mes tiesiog turime jus laikyti saugiai.
Jūs vienas iš jų, taip?
Jūs programos dalis.
Guldykite ją.
Ne, ne!
Uždėkite antrankius.
Padėktie man!
Megan!
NEŽINOMI ŽMONĖS PIRMOJO SEZONO TRYLIKTA SERIJA [ŠĖŠĖLIAI, TUŠTUMOJE]
PASKUTINIS EPIZODAS
Ponia Kuper, aš detektyvas Gomezas.
San Francisko policijos departamentas.
Jūs net neįsivaizduoja, kaip aš džiaugiuosi jus matydamas.
- Tikrai? - Tikrai.
Jau kurį laiką jūsų ieškau.
Na, gera girdėti.
Žinau, kad jums teko daug iškęsti,
bet aš tikiuosi, kad jūs galėsite atsakyti į kelis klausimus.
Atsakysiu tada kai atsakysi į manuosius klausimus.
Kur yra mano dukra, ir kada aš galėsiu ją pamatyti?
Kai tik pasveiksite, pažadu pasimatysite su Megan.
Patikėkite manimi, aš šį reikalą noriu užbaigti kuo greičiau.
Daktas Lemčenas sakė man, kad jūs tvirtinate
jog buvote laikoma kažkokiame miestelyje?
Taip.
- Ar žinote kur jis randasi? - Ne.
Ar matėte savo pagrobėjus?
Ne.
Tiesiogiai nemačiau.
Bet jūs negalėjote pabėgti.
Na, miestelis buvo...
Buvo apvertas tokio prietaiso.
Mes jį vadinome "Skausmo siena".
"Mes"?
Buvo ir kitų?
Taip. Mes sugebėjome pabėgti,
tada nutiko tas nelaimingas atsitikimas,
paskui... Aš atsibudau čia.
Ar Markas Kuper, pagrobimo metu, buvo susisiekęs su jumis?
Mano buvęs vyras? Ne.
Taigi, jūs manote, kad jis su jūsų dingimų nesusijęs?
Marko Kuper nemačiau
nuo tada, kai jis išėjo iš namų vidury nakties.
Paliko mane ir mano dukrą.
Dabar mes bandome jį susekti.
Bet... Ne... Jūs manęs nesiklausote.
Bereikalo švaistysit laiką, jeigu ieškosite Marko Kuperio.
Jūs turite išsiaiškinti kasgi buvo mane pagrobę.
Ten buvo kitų žmonių... Džo Takeris, Bilis Blekamas,
Čarlis Morsas, Moira Dogerti,
Grehamas Makneiras, Teresa Randolf...
Tori Ferčaild.
Jūs turite juos rasti.
Ne. Ką ji daro? Ką ji daro?!
Detektyve, manau poniai Kuper šiandien jau užteks.
Jūs turite juos surasti.
Turite sužinoti kas jiems nutiko.
Na, mes pasikalbėsime vėliau, kai jums pagerės.
Raskite miestelį, ir rasite "Programą".
Raskite miestelį...
MAROKAS
Negaliu. Aš taip negaliu.
Tu neturi kito pasirinkimo, Moira.
Taip, kam mes tai darome? Koks tikslas?
- Laisvė. - Laisvė?
Niekam neleisiu vėl manę užrakinti, gerai?
Geriau numirsiu.
Taigi, darysime viską kas mūsų išgalėms, kad neįkliūtume. Sutinki?
- Taip. - Gerai.
Susiraskime kur išsimiegoti.
Neatsilik.
Stokite, stokite, stokite! Ei, ei, ei!
Ei!
Nagi!
Ei, gal mums reikėjo sustoti.
Negalime rizikuoti, Bili.
Niekuo negalime pasitikėti.
Spėju, taip.
Be to, tik laiko klausimas,
kada šios mašinos sąvininkai,
pastebės jog ji buvo pavogta.
Už kiek sakė laiko atvažiuos tas vyrukas kuris padės susitaisyti mašiną?
Maždaug už valandos.
Renbis.
Rimtai?
Taip, taip, taip.
Atvažiuosiu... Kaip galėdamas greičiau.
Skambino detektyvas Gomezas.
Jie rado Dženet.
Tikrai?
Taip. Ją rado pirmame greitkelyje.
Ji "Siker memorial", San Franciske.
Gyva?
Taip, taip.
Tai puiku.
Taip.
Sveika, Dženet.
Kai kas nori su tavimi pasikalbėti.
Daktarė Andrėja Adams.
Sveika, ponia Kuper.
Tikėjausi, kad galėsiu jums užduoti kelis klausimus,
apie miestelį kuriame jūs buvote.
Dženet turi rimtą traumą,
dėl to jai dabar rimtos haliucinacijos.
Na, ji ne vienintelis žmogus
kuris kalbėjo apie miestelį ir pagrobtus žmones.
Jos buvęs vyras, papasakojo man lygiai tokią pačią istoriją
prieš tai kai ją buvome suradę.
Na, jeigu jos buvęs vyras prikišęs rankas prie jos pagrobimo,
neatrodo labai neįtikima,
kad yra pasakojamos dvi indentiškos istorijos.
Patikėjusi istorja,
ji labai lengvai pasiduoda haliucinacijai.
Tikėkimės, kad einant laikui, jis pamatys,
kad šis įsivaizduojamas miestelis, yra paprasčiausia... Haliucinacija.
O kurį laiką, ji turi būti įstaigoje,
kurioje nesužalos savęs arba kitų.
Nerekomenduoju jai susitikti su dukterimi,
kol nepatvirtinsime jos psichinės būklės.
Sutinku.
Tai labiausiai priimtimas varjantas.
Galiu sutvarkyti popierius.
Žmogau, nereikėjo mums pabėgti.
- Kaip suprasti, iš miestelio? - Taip.
Noriu pasakyti, kad ten bent buvo ko pavalgyti, kur išsimiegoti.
Bet tu akivaizdžiai pamiršai tą dalį,
kurioje jie norėjo mus nužudyti.
Žinai, ką?
Nesu įsitikinęs, kad tai tiesa.
Atsimeni kai Ulricho galva sprogo kaip moliūgas?
Taip. Atsimenu.
Patikėk manimi, Bili...
Jeigu tas miestelis ko nors manęs išmokino,
tai to, kad padarysiu bet ką kad tik išgyvenčiau.
Visiškai bet ką?
Taip. Bet ką.
Štai, ponia Kuper.
Kam jos skirtos?
Jos padės jums užmigti.
O kas jeigu aš jų atsisisakysių?
Turiu pakviesti sanitarą,
kad padėtų jums jas išgerti.
Nagi, ponia Kuper. Jos dėl jūsų pačios gerumo.
Šaunuolė.
Ateisiu jūsų patikrinti, po kiek tai laiko.
Kas tau negerai?
Na...
Vis dar negaliu patikėti, kad viskas baigta.
Nejaugi?
O, taip.
Tai ko mes tada važiuojame pas Dženet į ligoninę?
Nes aš noriu žinoti, kad jai viskas gerai.
- Noriu žinoti. - Ir viskas?
Ir, aš turiu jai pasakyti...
Pasakyti, kad gailiuosi... Dėl visko...
Ir tikiuosi atleidimo.
Tikiuosi tu supranti, kad tokių šansų yra mažai.
Žinai... Kad ji tau atleis.
- Na, aš tau neatleisčiau. - Žinau.
Mes dabar esame skurdo dugne, Markai.
Neturime darbo, neturime kur gyventi, ir...
Atrodo viską reikės pradėti nuo nulio.
Aš...
Aš labai apgalestauju dėl pastarųjų įvykių.
Tikrai, apgailestauju.
Aš, ne.
Atleiskite, bet žmogaus tokiu vardu,
ligoninėje nėra.
Ne, ne, ne. Tai neįmanoma.
Robertas Gomezas asmeniškai mane informavo,
kad Dženet Kuper yra čia.
O jūs kas toks...?
Markas Kuperis.
- Pabandysiu dar kartą. - Ačiū.
Kažkas čia negerai.
Manai?
Markai.
Bėgam. Pirmyn.
Pirmyn!
Renbi!
Į liftą.
Į viršų!
Iš kelio! Traukitės!
Aš jį matau!
Čia!
Pirmyn, pirmyn!
Dženet?!
Markai?
Dženet! Neleisk, kad jie tave pagrobtų!
Papasakok daugiau apie žmones tame miestelyje, Dženet.
Nėra labai daug ką pasakoti.
Taigi, tu vienintelis žmogus,
kuris išgyveno avariją, po jūsų pabėgimo?
Aš... Aš nesu tikra.
Nes jūs neatsimenate, kaip čia atsidūrėte.
Neatsimenu.
Bet juk jūs visi pabėgote iš to miestelio.
Ne, ne visi.
O, teisingai.
Vienas liko.
Džo.
Taip.
Jis pasiaukojo, kad išsigelbėtų kiti mūsiškiai.
Kaip jauteisi po to kai palikai jį ten?
Buvo ir tebėra bloga iki apsivėmimo.
Tau turėtų būti labai sunku.
Tu turėjai šiltų jausmų, Džo atžvilgiu.
Taip. Spėju turėjau.
Ir žinote ką?
Aš manau, kad visada jį mylėsiu dėl to ką jis dėl mūsų padarė...
Dėl to ką jis padarė dėl manęs.
Taigi tu matai,
kad Dženet gyva ir nepaliesta...
Kaip ir buvo žadėta.
Bet ji ne laisva.
Spėju, kad ne.
Kas jai bus?
Tai, priklausys nuo tavęs branguti, taip?
Grąsindama jai ar man,
jokios informacijos negausite.
Na, žinoma, mes turime ir kitų metodų.
Na, tada pirmyn.
Pabandykite ištraukti iš manęs, tai ko norite.
Bet jeigu mane įkalinsite tame savo baltame kambaryje...
Vistiek jums nieko neišeis.
Jie man nieko nepasakė.
Ir aš pats to norėjau.
Jūs niekada jos nesuprasite.
Niekada negalėsite jos kontroliuoti. Niekada.
Šį kartą jūs nelaimėsite, ponia direktoria.
Patikėkite manimi.
Ne dabar, Neilai.
Turime problemą, ponia direktoria.
Trys žmonės negalėjo paprasčiausiai dingti
vidury nakties!
Kelkite ant kojų visus postus. Pirmyn.
Manęs pasiteisinimai nedomina!
Velnias!
Užeik.
Jūsų mama dėl jūsų nerimavo.
Viskas gerai.
Mažute.
Mamyte?
Tai sapnas?
Ne.
Aš čia.
Aš čia, mažute.
Miegok toliau.
Viskas gerai.
Prašau, atleiskite man,
už tai, kad teko sukviesti šį skubų susitikimą, tokiu vėlu laiku,
bet mes turime problemų.
Taip, tai jau tikrai.
Manęs nebuvo įspėję, kad jūs sugrįžote.
Pastarųjų kelių savaičių įvykiai,
privertė mane sunerimti.
Mane taip pat.
Bet aš manau, kad dabar turime neįprastą scenarijų,
kuris reikalauja neįprastų priemonių.
Šis jūsų scenarijus,
pastatė mūsų įstaigą, ant bedugnės krašto.
Aš buvau įspėjusi, apie kelis galimus,
nenumatus, ir neplanuotus... Nesusipratimus.
Su visa derama pagarba, ponia direktoria,
tai galima pavadinti amžiaus nesusipratimu.
Kalbėkime tiesiai šviesiai, gerai?
Jūs susimovėte, ponia direktoria...
Jūsų rizika buvo nenumatyta.
Ir manau, kad galiu kalbėti už mus visus esančius čia,
sakydamas kad nebesame tikri 100%
ir šiam jūsų klounų teatrui daugiau nebepritarsime.
Gerai.
Tada aš prisiimu visišką atsakomybę.
Galėsite mane nušalinti nuo pareigų,
jeigu jums nuo to pagerės,
bet šią akimirką, šią minutę,
mes galime netekti pačio svarbiausio dalyvio,
kuris slysta mums iš rankų,
todėl turime imtis veiksmų.
Kaip pasakysite.
Aš taip ir sakau.
25 metus,
aš sėkmingai vadovavau šiai institucijai,
kuris pasiekė lygį,
apie kurį mano pirmtakai galėjo tik pasvajoti.
Ir aš savo sprendimu neabejoju.
Na, tada...
Vykdykite.
Svarbiausia...
Kad tau viskas gerai.
Žinau, kad tu manai jog aš išprotėjau, bet taip nėra.
Brangute, aš žinau, kad tau teko daug iškentėti,
daugiau negu kitas žmogus
iškenčia per savo gyvenymą.
Vargšas vaikas.
Aš taip apgailestauju.
Aš labai... Aš labai pavargau.
Ir aš nenoriu vėl jos prarasti.
Ir aš nebežinau ką toliau daryti.
Viskas gerai.
Mes su tuo susitvarkysime.
Susitvarkysime. Susitvarkysime kartu.
Taip?
Labas, Ele. Žinai, kas skambina?
Tu negali jos pasiimti, Helen.
Ar tokiu tonu reikia kalbėti su senais draugais?
Aš neleisiu tau jos pasiimti.
Aš ką tik ją susigrąžinau ir neatiduosiu tau jos.
Ele.
Ele, nusiramink.
Širdyje tu puikiai žinai,
kad reikalas ne tavyje ne manyje ir net ne Dženet.
Mes apsiėmėme paregas, prieš daugybę metų.
Privalai prisiminti.
Samuelis nuveš tave iki valstybinės sienos. Pasitikėk juo.
Jis žino ką daryti.
Viskas ką tu sakei,
viskas ką tu žinai yra tiesa.
Iš kur tu žinai?
Nėra laiko aiškinti.
Meldžiausi, kad ši diena niekada neateitų,
bet ji atėjo.
Tu privalai išvykti... Dabar.
- Gerai? - Gerai.
Gerai.
Ne!
Ei!
Jūs šunsnukiai!
Negalite manęs čia palikti!
Jie gali.
Ir paliks.
Atleiskite... Atleiskite man.
Apgailestauju, kad... Kad jūs patekote čia.
Ambasadoriau Ferčaildai?
Ponia Damato.
Seržante, jūs turite patikėti, kai aš sakau,
kad tokie spaudimo metodai man ne prie širdies.
Turime rimtą problemą, Grehamai.
Keli mūsų svečiai dingo iš mūsų akiračio...
Jie tavo draugai.
Aš esu atsakinga už jų saugumą ir gėrį.
Aš nieko nežinau.
Jūs manote ir tikite, kad padedate savo draugams,
bet faktas tas, kad viskas yra atvirkščiai.
Gerbiu jūsų užsispyrimą, seržante.
Netgi galiu jį suprasti.
Dėje susitarti su jumis matau neišeis,
todėl bijau jog ši procedūra yra būtina.
Žinai ką aš supratau?
Ką tu supratai?
Aš nebesu tas žmogus kuris nubudo pirmą dieną tame viešbutyje.
Pasikeičiau taip...
Kaip nebūčiau nė pagalvojęs.
Tu irgi pasikeitei.
Taip. Taip.
Spėju taip.
Mums su tavimi pasisekė.
Mums buvo suteiktas antras šansas.
Dabar mes laisvi.
Galbūt niekada nebegalėsime turėti gyvenymų kuriuos turėjome ankščiau,
bet asmeniškai, aš tokių gyvenymų ir nenoriu.
Aš pasiruošęs pasikeisti.
Na, taip, taip.
Spėju aš taip pat.
Manau mums reikėtų pamiegoti.
Ilgiesi Šarlotės?
Taip. Žinoma.
Iš kur žinai, kad mano žmonos vardas Šarlotė?
Tu man pasakei.
Ne, nesakiau.
Reiškia visą šį laiką jūs dirbote mano mamai?
Kažkas panašaus.
Dirbote ne "jiems".
Ne.
Ji bandė jus apsaugoti nuo jų.
Aš taip pat.
Niekada nemaniau, kad jie sugaus jus.
Apgailestauju dėl to kas nutiko.
Aš ją nuvyliau,
nuvyliau... Ir jus.
Žinau, kad sunku patikėti tuo, Dženet,
bet ji jus myli.
Visada mylėjo ir visada mylės.
Pabandykite užmigti.
Iki saulėtėkio turime išvykti.
Nemanau, kad išeis.
Pabandykite.
Gerai?
Aš pabūsiu už durų.
Nesijaudinkite.
Gerai.
Aš myliu tave, mamyte.
Aš irgi tave myliu, mažute.
Galėtum atvykti į San Franciską.
Pasimatytum su mano dukterimi, Megan.
Norėtum?
Taip.
Kokia ji?
Megan penkeri.
Išorėje, ji graži maža mergaitė,
o viduje tikras velniukas
kuri verčia vyresnius vaikus daryti įvairius dalykus už ją.
Ši mergaitė man tikrai patiktų.
Tu turbūt vaikystėje buvai toks pat.
Skautas berniukas.
Mamyte?
Megan!
Kas nutiko, mamyte? Kodėl tu verki?
Mamyte?
Kaip jūs drįsote?
Neturite kitų idėjų?
Kur aš?
Nežinau.
Nubudau prieš penkias minutes.
Aš vardu Džo.
Aš žinau kas jūs toks...
Tėve.
Atleiskite?
Aš žinau kas jūs.
Ir aš noriu žinoti ką jūs padarėte mano žmonai.
Dženet Kuper.
Paklausykite manęs! Biblijoje yra raktas.
Spintelėje šalia lovos.
Ieškokite biblijos! Ten yra raktas!
Raktas yra biblijoje,
spintelėje šalia lovos!
Girdite mane?
Raktas yra biblijoje, kuri yra spintelėje prie lovos!
Visiems, labo ryto.
Tikiuosi visi gerai išsimiegojote.
Aš Viktorija, viešbučio vadybininkė,
ir jeigu aš jums galėčiau padėti
kuom nors padėti,
tikiuosi kreipsitės į mane.
Labas rytas, ponios ir ponai.
Sveiki atvykę į antrą lygį.
Tekstą vertė: maškėbmw Tekstą redagavo: Jo2kas www.BT-Geras.COM